Engelsk titel: Celiac disease - diagnosis and treatment
Läs online
Författare:
Lundin, Knut E A
Email: knut.lundin@medisin.uio.no
Språk: Nor
Antal referenser: 52
Dokumenttyp:
Artikel
UI-nummer: 18120141
Sammanfattning
Cøliaki er karakterisert av vevsødeleggende
immunrespons i tynntarmens
slimhinne. Sykdommen
utløses av hvetegluten og lignende
proteiner fra rug og bygg. Symptomene
kan være vage og ukarakteristiske,
men tydelig tegn er jernmangel og
asteni. Nesten alle cøliakere har en
spesiell HLA-type, HLA-DQ2.5 eller
-DQ8. Disse DQ-variantene er også
tilstede i en stor andel av befolkningen
og kan ikke forklare mer enn en del
av den genetiske disposisjonen.
De fleste cøliakere har IgA-antistoffer
i serum mot endomysium i glatt
muskulatur. Antistoffene gjenkjenner
enzymet transglutaminase 2 (TG2) i
tynntarmens slimhinne og er direkte
involvert i den skadelige immunresponsen
mot gluten.
Serologiske tester har en viktig
plass i diagnostikken og bør inneholde
testing for IgA-TG2, eventuelt
i kombinasjon med total IgA eller IgGantistoffer.
Testing kun for IgA mot
gluten/gliadin er lite egnet.
Tynntarmsbiopsi med påvisning
av uttalt totteatrofi ved inntak av
gluten er tydelig tegn på sykdom,
men ved beskjedne totteforandringer
bør biopsi kombineres med serologiske
tester og ev. HLA-typing for å stille
diagnosen.
Glutenfri diett har vært vellykket
innen pasientomsorgen, men å holde
dietten kan være problematisk
Ikke-cøliakisk glutensensitivitet
er klinisk «ganske lik» cøliaki, men
uten typisk serologi og uten totteatrofi.
Tilstanden diskuteres livlig
vitenskapelig og har en del fellestrekk
med IBS. Nyere studier fra Universitetet
i Oslo har vist at fruktaner og ikke
gluten ga utslag hos denne pasientgruppen.